Український журнал екстремальної медицини ім. Г. О. Можаєва
РОЛЬ НЕСПРИЯТЛИВИХ ПЕРИНАТАЛЬНИХ ЧИННИКІВ У СТАНОВЛЕННІ ІМУННОЇ СИСТЕМИ НОВОНАРОДЖЕНИХ ДІТЕЙ (ОГЛЯД ЛІТЕРАТУРИ)
Статтю присвячено комплексному аналізу впливу різноманітних несприятливих перинатальних чинників на формування та функціонування імунної системи новонароджених дітей. Детально розглянуто фізіологічні особливості становлення імунологічної реактивності в неонатальний період, включно зі специфікою розвитку клітинних, фагоцитарних і гуморальних показників імунітету. Проаналізовано основні перинатальні чинники ризику, що негативно впливають на імунний статус дітей, а саме: морфофункціональна незрілість, внутрішньоутробна гіпоксія, екстрагенітальна патологія матері, зокрема автоімунні захворювання та недиференційована дисплазія сполучної тканини. Висвітлено сучасні можливості використання специфічних біомаркерів для ранньої діагностики дисплазії сполучної тканини й асоційованих імунних порушень. Детально розглянуто роль матриксних металопротеїназ та їхніх тканинних інгібіторів як ключових ферментів позаклітинного матриксу, що беруть участь у реструктуризації компонентів сполучної тканини, морфогенетичних перетвореннях, запальних реакціях і модуляції імунобіологічної резистентності організму. Обґрунтовано діагностичний і прогностичний потенціал дослідження балансу між металопротеїназами та їхніми інгібіторами для виявлення порушень метаболізму сполучної тканини та імунологічних відхилень у неонатальний період. Підкреслено необхідність комплексного підходу до оцінки імунного статусу новонароджених з урахуванням перинатального анамнезу для своєчасного виявлення імунологічних порушень і профілактики подальших ускладнень. Обґрунтовано актуальність донозологічної діагностики імунних відхилень відповідно до концепції превентивної медицини, що передбачає виявлення патологічних змін на ранніх оборотних стадіях. Окреслено перспективні напрями подальших досліджень, включно з визначенням клініко-лабораторних маркерів дисплазії сполучної тканини, встановленням інформативних перинатальних предикторів змін імунологічних показників та розробкою алгоритмів прогнозування диспластикозалежної патології у дітей раннього віку.
новонароджені, імунна система, перинатальні чинники, недиференційова- на дисплазія сполучної тканини, імунологічний статус, неонатальний період.
Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
МОРФОЛОГІЧНА ТРАНСФОРМАЦІЯ МОЗОЧКА НА ТЛІ СИСТЕМНОЇ СОМАТИЧНОЇ ПАТОЛОГІЇ
Мозочок є однією з найскладніших за будовою і функціями структур центральної нервової системи та проявляє високу чутливість до системної соматичної патології. Метою оглядової роботи було узагальнення сучасних даних щодо морфологічних і функціональних змін мозочка за хронічних захворювань внутрішніх органів. Аналіз проведено на основі наукових публікацій за 2010–2025 рр., знайдених у базах PubMed, Scopus, Web of Science та Google Scholar із використанням ключових слів, пов’язаних із морфологією мозочка та системними захворюваннями. Встановлено, що хронічна хвороба нирок у дітей і дорослих супроводжується атрофією мозочка, зменшенням об’єму сірої речовини, порушенням перфузії та нейрокогнітивними змінами на тлі структурної дезорганізації клітин Пуркіньє та гранулярного шару. Метаболічний синдром і цукровий діабет 2-го типу зумовлюють атрофію кори, втрату аксонів і мікросудинні ураження внаслідок оксидативного стресу, інсулінорезистентності та судинно-запальних реакцій. Хронічні захворювання печінки спричиняють накопичення нейротоксичних метаболітів, активацію мікроглії і астроцитів та зменшення щільності дендритних шипиків. Порушення мікробіоти кишечника ініціює нейрозапальні й дегенеративні процеси, зокрема апоптоз клітин Пуркіньє, зміни ультраструктури синапсів та гліальної тканини. Системні захворювання також призводять до ремоделювання мікроциркуляторного русла мозочка, порушення гематоенцефалічного бар’єра, фіброзу та дефіциту мієлінізації. Сукупність цих процесів порушує синаптичну пластичність, міжклітинну взаємодію та координаційну, регуляторну й когнітивну функції мозочка. Отримані дані свідчать про значну роль соматичної патології як пускового механізму церебелярної нейродегенерації та підкреслюють важливість ранньої діагностики уражень центральної нервової системи.
мозочок, морфологія, соматична патологія, атрофія кори, нейродегенерація, хронічна хвороба нирок, мікроциркуляція, мікроглія.
ДИФЕРЕНЦІЙНА ДІАГНОСТИКА СПРАВЖНЬОЇ КАРДІОМЕГАЛІЇ ТА ПЕРИКАРДІАЛЬНОГО ВИПОТУ: ЗНАЧЕННЯ КАРДІОТОРАКАЛЬНОГО ІНДЕКСУ НА РЕНТГЕНОГРАМІ ОРГАНІВ ГРУДНОЇ КЛІТИНИ
У статті розглянуто роль кардіоторакального індексу (КТІ) у диференціальній діагностиці справжньої кардіомегалії та збільшення тіні серця, спричиненого перикардіальним випотом. Незважаючи на розвиток сучасних методів візуалізації, рентгенографія органів грудної клітини залишається найбільш доступним методом первинної діагностики, а КТІ – ключовим скринінговим показником. Проаналізовано рентгенологічні критерії диференціації: для справжньої кардіомегалії характерні поступове збільшення КТІ та наявність легеневого венозного застою, тоді як для перикардіального випоту – швидке збільшення КТІ, формування «колбоподібної» тіні серця та відсутність застою. Особливу увагу приділено швидкості зміни КТІ як критичному діагностичному індикатору, що відображає патофізіологію накопичення рідини в перикарді. Підкреслено, що нормальний КТІ не виключає гострої тампонади серця, а діагноз потребує підтвердження ехокардіографією.
кардіоторакальний індекс, диференціальна діагностика, кардіомегалія, перикардіальний випіт, рентгенографія органів грудної клітини, тампонада серця, ехокардіографія.
АНАЛІТИЧНИЙ ОГЛЯД СУЧАСНИХ ТЕНДЕНЦІЙ РОЗВИТКУ РИНКУ ЦИРКОНІЄВИХ МАТЕРІАЛІВ ТА РЕСТАВРАЦІЙ
У статті здійснено комплексний аналітичний огляд сучасних тенденцій розвитку світового ринку стоматологічних матеріалів на основі діоксиду цирконію та особливостей застосування цирконієвих реставрацій у клінічній практиці. На основі аналізу 15 джерел, що охоплюють міжнародні маркетингові звіти, систематичні огляди та клінічні дослідження довгострокової ефективності цирконієвих протезів, визначено ключові чинники, які формують динаміку галузі. Узагальнено дані щодо глобального зростання ринку цирконієвих стоматологічних матеріалів, що зумовлено активною цифровізацією стоматології, стрімким розвитком CAD/CAM-технологій (інтегровані технології автоматизованого проєктування та автоматизованого виробництва за допомогою комп’ютерних систем), підвищенням естетичних запитів пацієнтів і зростаючою потребою у високоякісних біосумісних реставраціях. Виявлено, що цирконій є провідним матеріалом для виготовлення незнімних протезів, а його частка на ринку значно перевищує показники традиційних керамічних і металокерамічних конструкцій. Разом із тим аналіз клінічних даних свідчить про наявність певних обмежень, пов’язаних із ризиком сколювання вінірного шару, потенційним зносом антагоністів та потребою у вдосконаленні методів обробки поверхні. Окрему увагу приділено сучасним технологічним інноваціям, серед яких багатошаровий та високопрозорий цирконій, біоактивні модифікації, нові методи стабілізації матеріалу, а також упровадження штучного інтелекту для оптимізації процесів проєктування й виготовлення реставрацій. Проведений огляд дав можливість визначити актуальні наукові та виробничі тенденції, що формують майбутній розвиток галузі. Автор підкреслює, що хоча клінічні результати використання цирконію здебільшого є позитивними, питання довготривалої стабільності та надійності конструкцій усе ще потребують поглибленого дослідження. Необхідні проспективні багатоцентрові клінічні випробування з тривалим періодом спостереження для формування об’єктивних висновків щодо довговічності цирконієвих протезів. Стаття формує цілісне уявлення про сучасний стан і перспективи розвитку ринку цирконієвих реставрацій, що є важливим для стоматологів, зубних техніків, виробників матеріалів і науковців, які працюють у сфері протетичної стоматології.
цирконій, стоматологічні матеріали, реставрації, CAD/CAM, ринкові тенденції, керамічні протези, клінічна ефективність, цифрова стоматологія.
ПЕРСПЕКТИВИ РОЗРОБКИ СКЛАДУ ТА ЛІКАРСЬКОЇ ФОРМИ КОМБІНОВАНОГО АНТИМІКРОБНОГО І ПРОТИГРИБКОВОГО ПРЕПАРАТУ ДЛЯ МІСЦЕВОГО ЛІКУВАННЯ ШКІРНИХ УРАЖЕНЬ ВІЙСЬКОВИХ
Під час повномасштабного вторгнення рф в Україну з 2022 року спостерігається зростання випадків антибіотикорезистентних інфекцій, особливо в районах активних бойових дій. Це обумовлено отриманням мінно-вибухових і вогнепальних поранень військовими під час обстрілів. Такі рани зазвичай мають значну глибину, часто забруднені контамінованою землею, уламками й біологічними забруднювачами, що суттєво ускладнює процес лікування із застосуванням стандартних протимікробних засобів. Практично завжди поранені інфікуються стійкими мультирезистентними патогенами, а саме Methicillin-resistant staphylococcus aureus, Acinetobacter baumannii, Pseudomonas aeruginosa, Klebsiella pneumoniae, Candida albicans), особливо коли евакуація відбувається через години або навіть дні після поранення, що значно ускладнює лікування інфекцій, а також призводить до втрачання кінцівок та інколи до летальних випадків. Терапія військових з різними видами ран також ускладнюється наявністю полімікробних і складних поєднаних інфекцій із зараженням сторонніми фрагментами, що потребує комплексного підходу (антисептична та хірургічна обробка). Основним недоліком терапії під час лікування різних видів ран у військових є недостатня ефективність протимікробних і протигрибкових лікарських засобів, оскільки традиційні засоби не справляються через резистентність патогенних штамів та у скринінгу часто виявляються мало адаптованими до умов польових шпиталів. Також існує така проблема, як відсутність протоколів комплексного лікування з поєднанням антимікробних і протигрибкових компонентів, адаптованих до бойових і польових умов. Потреба в розробці складу та лікарської форми інноваційного комбінованого лікарського засобу є і залишається актуальною.
антимікробні препарати, протигрибкові засоби, фармацевтичний ринок, технологія.
РОЗЛАДИ СНУ ВНАСЛІДОК ЧЕРЕПНО-МОЗКОВОЇ ТРАВМИ СЕРЕД ВІЙСЬКОВОСЛУЖБОВЦІВ
У статті досліджуються особливості порушень сну у військовослужбовців, які отримали органічні ушкодження головного мозку внаслідок участі в бойових діях. Мета дослідження полягала у виявленні характеру порушень сну у військовослужбовців із черепно-мозковими травмами різного ступеня тяжкості. До дослідження залучено 25 військовослужбовців віком від 40 до 50 років, які брали участь у бойових діях та не мали органічних патологій головного мозку до участі у воєнних діях. Для оцінки порушень сну використовувалися валідизовані інструменти: Афінська шкала безсоння та Піттсбурзький індекс якості сну.
розлади сну, військовослужбовці, черепно-мозкова травма, Піттсбурзький індекс якості сну, Афінська шкала безсоння.
МІЖДИСЦИПЛІНАРНИЙ ПІДХІД ДО ФОРМУВАННЯ КОГНІТОСФЕРИ МАЙБУТНІХ МЕДИКІВ
Статтю присвячено проблемі модернізації вищої медичної освіти крізь призму міждисциплінарного підходу як підґрунтя, необхідного для коректного та всебічного формування професійної когнітивної системи майбутнього лікаря. На основі аналізу наукових розвідок визначено роль цієї стратегії у становленні професійної когнітосфери лікаря. З’ясовано, що традиційна лінійна модель навчання, огріхом якої є віддаленість теоретичного навчання і практики, провокує ефект «тунельного зору» та ускладнює трансфер теоретичних знань у клінічну практику майбутнього лікаря, впливаючи на ефективність прийняття професійних рішень. Формування когнітосфери майбутнього медика крізь призму міждисциплінарного підходу є переходом від фрагментарно-дискретного сприйняття медицини до холістично-системного. Це створення ментального простору, де знання, мислення й етика утворюють нерозривну єдність, забезпечуючи високу професійну надійність фахівця. Проведений аналіз наукових публікацій та висновки з власного педагогічного досвіду дали змогу виділити чіткі тенденції щодо ефективності міждисциплінарного навчання, яке створює додаткові умови виникнення необхідної в навчанні мотивації та свідомого й системного засвоєння інформації. У роботі детально розкрито архітектоніку професійного мислення, що ґрунтується на синергії трьох компонентів: фундаментально-клінічної конвергенції, медичної гуманітаристики та цифрової компетентності. Встановлено, що формування когнітосфери майбутнього медика крізь призму міждисциплінарного підходу є інвестицією у якість системи охорони здоров’я ресурсновитратною, але однозначно нагально затребуваною сучасним суспільством. Обґрунтовано переваги міждисциплінарної інтеграції, що спирається на принципи асоціативності пам’яті й утворення розгалужених нейронних зв’язків. За підсумками роботи розроблено низку практичних рекомендацій щодо впровадження наскрізних навчальних модулів, проблемно-орієнтованого навчання та інноваційних форматів оцінювання компетентностей.
когнітосфера лікаря, міждисциплінарний підхід, латинська мова та медична термінологія, анатомія, нейрохірургія, реабілітація, інтеграція в освіті, клінічне мислення, модель навчання.
PFM ЯК ЗОЛОТИЙ СТАНДАРТ РЕСТАВРАЦІЙ У ХХ СТОЛІТТІ: АНАЛІЗ РИНКУ ТА КЛІНІЧНОЇ ЕФЕКТИВНОСТІ
Металокерамічні реставрації (porcelain-fused-to-metal, PFM) упродовж більшої частини ХХ століття залишалися ключовим технологічним проривом в ортопедичній стоматології, забезпечуючи оптимальне поєднання механічної міцності металевого каркаса з естетичними властивостями стоматологічної кераміки. У цьому дослідженні подано комплексний історичний аналіз становлення металокераміки – від ранніх порцелянових «жакет»- коронок Ч. Ленда, що заклали концептуальний фундамент керамічних реставрацій, до формування двокомпонентних каркасно-керамічних систем, які впродовж десятиліть визначали стандарти протезування. Особливий акцент зроблено на науково-технологічних інноваціях: розвитку керметів, дослідженнях у галузі сплавів різних поколінь, удосконаленні опакових та низькотемпературних керамік, а також на появі високошвидкісних турбінних наконечників, що суттєво змінили можливості клінічного препарування та сприяли масовому впровадженню PFM. Окремий розділ огляду присвячено соціально-економічним і ринковим закономірностям, які впливали на динаміку популярності металокерамічних реставрацій у різні історичні періоди. Наведено статистичні дані з виробничих аудитів зуботехнічних лабораторій, звітів національних медичних служб і стоматологічних асоціацій, які демонструють тривале ринкове домінування металокераміки з 1960-х до кінця 1990-х років. Показано, як перехід від благородних Au–Pd сплавів до економічніших базо-металевих систем Ni–Cr та Co–Cr сприяв здешевленню технології, розширенню її доступності та підтриманню високого обсягу виробництва в різних країнах світу. Разом із тим проаналізовано причини поступового зниження частки PFM у 2000-х роках, зумовленого активним розвитком цирконієвих матеріалів і повністю керамічних матеріалів, без металевих каркасів. У роботі узагальнено сучасні клінічні дані щодо довгострокової виживаності й ускладнень металокерамічних коронок, включно з аналізом десятирічних досліджень, оцінкою тріщиноутворення облицювальної кераміки, відшарування та специфіки поведінки різних видів сплавів порівняно з оксидною керамікою. Підкреслено, що PFM-реставрації зберігають високу прогнозованість і надійність, а їхні клінічні результати залишаються конкурентними в контексті сучасних матеріалознавчих тенденцій. Також розглянуто сучасний технологічний етап розвитку металокераміки, зокрема інтеграцію CAD/CAM-технологій (інтегровані технології автоматизованого проєктування й автоматизованого виробництва за допомогою комп'ютерних систем), цифрових протоколів планування, адитивних технологій (SLM – селективне лазерне плавлення) та їхній вплив на точність виготовлення каркасів, повторюваність результатів і оптимізацію лабораторних процесів. Огляд підкреслює, що, попри поступове зміщення ринку в бік високопрозорих цирконієвих систем, металокераміка не втратила клінічної актуальності: вона трансформується, адаптуючись до сучасної цифрової стоматології та вимог до функціональної надійності протезів. Стаття комплексно висвітлює історичні, матеріалознавчі, економічні та клінічні аспекти PFM-технології, формуючи цілісне бачення її розвитку та демонструючи ключові чинники, що зумовили еволюцію реставраційних підходів у стоматології. Окреслено перспективні напрями подальших досліджень, пов’язані з удосконаленням сплавів, оптимізацією цифрових виробничих методів та оцінкою довгострокової ефективності металокераміки в умовах змінюваних ринкових і клінічних потреб.
металокераміка, PFM, історія стоматології, кермети, турбінний наконечник, сплави, реставрації, CAD/CAM, адитивні технології, ортопедична стоматологія.
Авторське право (c) 2026 Дмитро Феофанович Остроголов (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
АНАЛІЗ СТРУКТУРИ СТРЕСАСОЦІЙОВАНИХ РОЗЛАДІВ ПСИХІКИ ТА ПОВЕДІНКИ Й ОСОБЛИВОСТЕЙ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ ВНУТРІШНЬО ПЕРЕМІЩЕНИМ ОСОБАМ ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ У 2022–2025 РОКАХ
Війна спричинила безпрецедентний рівень хронічного психоемоційного дистресу, що, згідно з оцінками ВООЗ, призведе до психічних розладів у 22 % постраждалого населення. Хронічний стрес через гіперактивацію гіпоталамо-гіпофізарно-надниркової осі викликає значні структурні зміни в головному мозку (атрофію гіпокампа, гіпертрофію мигдалеподібного тіла та дисфункцію префронтальної кори), що погіршує когнітивні функції та сприяє розвитку посттравматичного стресового розладу (ПТСР) та депресії. Наслідком є також зростання соматичної патології та прискорене «старіння» населення. Внутрішньо переміщені особи (ВПО) Луганської області, яких обліковано 320 тис. (станом на 01.04.2025), є однією з найбільш вразливих груп, оскільки їхній травматичний досвід війни ускладнюється наслідками вимушеної міграції. Мета – визначити стан психічного здоров’я внутрішньо переміщених осіб Луганської області в умовах війни та проаналізувати особливості надання медичної допомоги для цієї категорії осіб. Методи. Проведено аналіз офіційних звітів звернень ВПО по спеціалізовану допомогу на базі переміщених психіатричних закладів Луганської обласної ради за період 2022–2025 років. Використовувалися статистичний, аналітичний, графічний та бібліосемантичний методи для обробки даних про структуру звернень і діагностовану патологію. Результати. ВПО Луганської області характеризуються високим рівнем відчуття самотності, пасивно-захисним характером адаптації та низькою стресостійкістю, що є проявом специфічного дистресу (втрати, невизначеність, розірвані зв’язки). За період 2022–2025 років амбулаторну психіатричну допомогу було надано 4782 особам, спостерігалася стійка тенденція до зростання кількості звернень щороку. Найбільш частими скаргами, зафіксованими лікарями первинної ланки, були тривога, порушення сну та пригніченість. Серед установлених психіатрами розладів домінують стрес-асоційовані розлади (розлади адаптації, змішано тривожно-депресивні розлади, ПТСР). Виявлено ключові бар’єри до спеціалізованої допомоги: стигматизація (до 70 % осіб не отримують допомоги), централізація послуг і страх перед психіатрією. Висновки. Психопатологічними наслідками війни у ВПО Луганської області найчастіше стають розлади адаптації, змішано тривожно-депресивні розлади та ПТСР. Ефективне лікування потребує комплексного підходу, що передбачає фармакотерапію, психоосвіту та психотерапію (формування адаптивних копінг-стратегій). Для подолання бар’єрів доступу необхідно зміцнювати кадровий потенціал первинної ланки (зокрема, через супервізійну підтримку та впровадження програми ВООЗ mhGAP) і розвивати стаціонарнозамінні, громадоцентричні форми спеціалізованої психіатричної допомоги (Центри психічного здоров’я, деінституалізація).
психічне здоров’я, внутрішньо-переміщені особи, стресасоційовані розлади, тривога, психопатологічна симптоматика, психологічний стрес.
Авторське право (c) 2026 Микола Олексійович Овчаренко, Віталій Євгенович Казаков, Інна Володимирівна Фролова (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
ОЦІНКА ІНТЕНСИВНОСТІ СИСТЕМНОГО ЗАПАЛЕННЯ У ХВОРИХ З ОПІОЇДНОЮ ЗАЛЕЖНІСТЮ
Метою дослідження стало визначення інтенсивності системного запалення при оцінюванні рівня інтерлейкіну-6 (IL-6) в сироватці крові при опіоїдній залежності (ОЗ) та ОЗ, сполучній із хронічним вірусним гепатитом С (ХГС). Під наглядом знаходилось 135 хворих на опіоїдну залежність (104 чоловіків та 31 жінок) у віці від 18 до 49 років, в тому числі 95 хворих із коморбідним хронічним гепатитом С (75 чоловіків та 20 жінок) у віці від 19 до 49 років. Всім хворим проводилось динамічне визначення рівню сироваткового IL-6 в сироватці крові. За результатами дискримінантного аналізу показників цього прозапального цитокіну між групами із ОЗ та сполучною із ХГС в різні періоди захворювання встановлено, що найбільші міжгрупові відмінності спостерігаються в періоді ремісії (F=67,6; P<0,001) та пізньому абстинентному періоді (F=41,4; P<0,001). В меншій мірі показники IL-6 між групами відрізняються при гострій інтоксикації (F=13,7; P<0,001) та в ранньому абстинентному періоді (F=6,9; P<0,001).
опіоїдні залежність, системне запалення, інтерлейкін-6, цитокіни, хронічний гепатит C.
Авторське право (c) 2026 Микола Олексійович Овчаренко, Віталій Євгенович Казаков, Леонід Леонідович Пінський (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
НЕГАТИВНИЙ ВПЛИВ НІТРАТ ТА НІТРИТ-ІОНІВ НА СТАН ЗДОРОВ’Я НАСЕЛЕННЯ
Актуальність дослідження зумовлена стрімким погіршенням екологічного стану України, спричиненим воєнними діями, що призвели до масштабного техногенного навантаження на ґрунти, воду, повітря та продовольчу систему. Забруднення харчових продуктів хімічними речовинами різного походження не лише погіршує їх органолептичні та споживчі характеристики, а й створює серйозні ризики для здоров’я населення. Одними з найпоширеніших і водночас найбільш небезпечних ксенобіотиків є сполуки азоту, зокрема нітрати та нітрити, що надходять до організму людини переважно з овочевою та фруктовою продукцією. Надмірне споживання цих речовин асоціюється з розвитком метгемоглобінемії, порушенням функцій серцево-судинної, нервової та травної систем, зниженням детоксикаційної здатності організму й утворенням канцерогенних N-нітрозосполук. У сучасних умовах забезпечення населення безпечними продуктами харчування є важливою складовою продовольчої безпеки держави та ключовим напрямом профілактики серед хронічних неінфекційних і токсичних уражень. Метою роботи є комплексне вивчення сполук азоту, що негативно впливають на якість, безпечність і харчову цінність продукції, а також аналіз механізмів їх токсичної дії на організм людини. У межах дослідження розглянуто основні шляхи надходження нітратів і нітритів до харчового ланцюга, особливості їх накопичення у плодоовочевій сировині, вплив умов вирощування, зберігання та кулінарної обробки на їх рівень. Використання експрес-індикаторних тестів та інструментальних методів потенціометрії дало змогу визначити вміст нітратів у найбільш поширених видах овочів і фруктів, а також оцінити ефективність різних технологічних підходів щодо зменшення їх концентрації. Отримані результати підтверджують необхідність систематичного контролю на всіх етапах виробництва харчових продуктів і демонструють, що раціональні методи зберігання та термічної або механічної обробки здатні істотно підвищити безпечність, якість і споживчу привабливість рослинної продукції.
нітрати, нітрити, сполуки азоту, забруднення харчових продуктів, токсичний вплив, метгемоглобінемія, плодоовочева продукція, експрес-методи визначення, споживчі властивості.
Авторське право (c) 2026 Галина Валентинівна Мартинюк, Ігор Славович Гайдаш, Ірина Анатоліївна Гайдаш, Олег Іванович Шабельник, Наталія Олексіївна Глазкова (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
КОНТРАЦЕПЦІЯ ЯК ФАКТОР ЗБЕРЕЖЕННЯ РЕПРОДУКТИВНОГО ЗДОРОВ’Я ЖІНКИ ПІД ЧАС ВІЙНИ
Анотація. Під час війни репродуктивне здоров’я (РЗ) жінок стає однією з найбільш вразливих ланок: «омолодження» цілої низки передпухлинних і пухлинних гінекологічних захворювань, зростання кількості жінок із передчасною недостатністю яєчників, збільшення ризику інфекцій, що передаються статевим шляхом (ІПСШ), а регулювання народжуваності відбувається шляхом переривання небажаної вагітності. Мета дослідження – вивчити ступінь обізнаності жінок молодого віку про сучасні гормональні контрацептиви (ГК) та поширеність їхнього використання під час війни. Матеріали та методи. Для досягнення поставленої мети з 12 листопада 2023 року до 20 березня 2024 року за авторською анкетою, що містила 25 питань українською мовою та івритом, була розміщена на вебсторінці кафедри акушерства та гінекології Державного закладу «Луганський державний медичний університет» і в соціальній мережі «Інстаграм», проведено добровільне інтернет-опитування 311 жінок віком від 14 до 35 років, які законодавчо вважаються молоддю. Проанкетовані жінки за громадянством і країною проживання розділені на дві групи: І сформували 190 громадянок України, ІІ – 121 громадянка Ізраїлю. Результати. Найбільший інтерес до опитування виказали респондентки віком від 18 до 27 років. Серед молодих жінок переважали здобувачки вищої освіти. Про статевий дебют у підлітковому віці заявила третина респонденток. Також третина опитаних мала незахищений перший статевий акт. Кожна четверта респондентка І групи та кожна п’ята респондентка ІІ групи на момент першого статевого акту не мали жодного уявлення про наявні засоби попередження непланованої вагітності та ІПСШ. Результати опитування доводять, що сьогодні існують реальні труднощі у здобутті молоддю сексуальних знань: переважна більшість молодих жінок основним джерелом інформації називають суто соціальні мережі; лише кожна друга респондентка вважає себе цілком обізнаною щодо сучасних засобів контрацепції – вочевидь необґрунтовано; низька роль лікарів-гінекологів, лікарів сімейної медицини, родини в сексуальній освіті молоді. Виходячи з отриманих результатів, найбільш затребуваним засобом попередження небажаної вагітності респондентки І групи називають чоловічий презерватив (41,9 %), гормональні контрацептиви (ГК) застосовують лише 17,4 % опитаних жінок, частина надає перевагу сперміцидам (9,9 %) і перерваному статевому акту (15,1 %), щодо респонденток ІІ групи після аналізу маємо: 10,7 %, 67,8 %, 1,7 %, 9,9 % відповідно; 24,2 % опитаних жінок І групи та 8,3 % ІІ групи досі зазнають труднощів в отриманні інформації про вплив ГК на загальний стан РЗ; низький рівень застосування комбінованої оральної контрацепції (КОК) переважна більшість респонденток І групи пов’язують із дефіцитом знань про її реальні можливості та можливі ризики, відсутність впевненості лікарів-гінекологів під час призначень і негативне ставлення лікарів суміжних спеціальностей. Висновки. Для забезпечення передумов збереження РЗ нації в умовах війни варто змінити парадигму регулювання народжуваності в бік безпечної та ефективної профілактики непланованої вагітності. Підвищення обізнаності молоді про реальні переваги контрацепції можливе завдяки впровадженню сексуальної освіти й виховання в програму закладів середньої освіти, підвищення ролі лікарів-гінекологів і сімейних лікарів у просвітницькій роботі з підлітками.
контрацепція, консультування, репродуктивне здоров’я, молодь, сексуальна освіта, профілактика інфекцій, що передаються статевим шляхом.
Авторське право (c) 2026 Н. Г. Корнієць, С. В. Тертична-Телюк, О. С. Гришина, С. В. Кулик, Є. В. Краснопольська, Р. М. Прядко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
ДИНАМІКА ЦИРКУЛЮЮЧИХ ІМУННИХ КОМПЛЕКСІВ ТА ЇХ МОЛЕКУЛЯРНОГО СКЛАДУ В СИРОВАТЦІ КРОВІ ХВОРИХ НА ГОСТРИЙ ТРОМБОФЛЕБІТ НА ТЛІ ВАРИКОЗНОЇ ХВОРОБИ НИЖНІХ КІНЦІВОК ТА ЇХ КОРЕКЦІЯ ШЛЯХОМ ВВЕДЕННЯ НУКЛЕКСУ
У статті представлено результати дослідження динаміки циркулюючих імунних комплексів (ЦІК) та їхнього молекулярного складу в сироватці крові пацієнтів із гострим тромбофлебітом на тлі варикозної хвороби нижніх кінцівок (ГТВХНК). Автори наголошують, що ця патологія супроводжується значними імунними порушеннями, які сприяють прогресуванню запального процесу, формуванню тромбів і появі вторинних ускладнень. Особливу увагу приділено ролі середньо- та дрібномолекулярних фракцій ІК, що характеризуються високою токсогенністю та здатністю тривалий час циркулювати у кровотоці. У дослідженні проаналізовано 52 пацієнти, розділені на основну групу, яка додатково отримувала імунокорегувальний препарат Нуклекс, і групу зіставлення, що проходила стандартну консервативну терапію. Встановлено, що до початку лікування у всіх хворих спостерігалося значне підвищення рівня ЦІК та зміна їх фракційного складу з домінуванням патогенних середньо- і дрібномолекулярних комплексів. Застосування Нуклексу сприяло істотному зниженню загальної концентрації ЦІК, нормалізації кількісного співвідношення між їх молекулярними фракціями та поверненню показників до меж норми. Натомість у групі зіставлення позитивні зміни були менш вираженими, а частина імуно- логічних порушень зберігалася навіть після завершення лікування. Отримані дані свідчать, що додавання Нуклексу до стандартної терапії ГТВХНК підвищує ефективність імунної корекції, зменшує інтенсивність імунокомплексних реакцій і сприяє відновленню імунного гомеостазу. Автори рекомендують застосування цього препарату в схемах медичної реабілітації пацієнтів із гострим тромбофлебітом і вважають перспективним подальше вивчення його впливу на інші ланки імунної системи.
варикозна хвороба нижніх кінцівок, гострий тромбофлебіт, циркулюючі імунні комплекси, молекулярний склад, імунокорекція, Нуклекс.
Авторське право (c) 2026 Ігор Іванович Зєльоний, Дмитро Миколайович Афонін, Микола Віталійович Липний (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
РЕГУЛЯТОРНА ФУНКЦІЯ МАТРИКСНИХ МЕТАЛОПРОТЕЇНАЗ ТА ЇХНІХ ІНГІБІТОРІВ (ОГЛЯД ЛІТЕРАТУРИ)
В огляді літератури представлено сучасні відомості щодо класифікації матриксних металопротеїназ та означено багатовекторність їхньої участі в регуляції різноманітних фізіологічних процесів. Водночас матриксні металопротеїнази розглядаються як достатньо інформативні біомаркери багатьох захворювань, зокрема серцево-судинних, онкологічних, неврологічних, ревматологічних, а також різноманітних запальних процесів. Акцентовано увагу на тому, що матриксні металопроеїнази є важливими модуляторами запалення й метаболізму за наявності великої кількості їхніх різноспрямованих ефектів. Важливою еволюцією в розумінні біології матриксних металопротеїназ стало усвідомлення того, що вони, незважаючи на свою назву, не є просто руйнівниками матриксних білків. Вельми ймовірно, вони також забезпечують функціонування механізмів, що виступають як додаткові й достатньо значущі чинники в регулюванні міжклітинної та внутрішньоклітинної комунікації. З-поміж іншого зазначено, що ці ендопептидази є достатньо впливовими факторами в опосередкуванні численних реакцій імунного захисту. Надано загальну характеристику біологічної значущості тканинних інгібіторів металопротеїназ. Проаналізовано відомості новітніх джерел літератури щодо статусу окремих матриксних металопротеїназ та їхніх інгібіторів у хворих з інфекційними захворюваннями респіраторної системи та деяким запальними процесами.
матриксні металопротеїнази, тканинні інгібітори металопротеїназ, фізіологічне значення, патологічні процеси.
Авторське право (c) 2026 Олександр Миколайович Волошин, Ірина Іванівна Савченко, Лілія Михайлівна Осичнюк, Олександра Анатоліївна Богданець (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/